Атанас Далчев
Гостенка

chitanka.info

Сънят е портата едничка, през която

умрелите при живите дохождат.

Ти влизаш и до мене сядаш бавно.

Аз пръстена със лявата ръка прикривам.

Седиш с усмивка върху устните: ти знаеш.

Не, не, това и другото не ни разделят,

ний пак сме заедно и си говорим.

Ах, как е сладостно това, и тъжно!

Но изведнъж, навън заслушана, ти ставаш

и мълком тръгваш, както в миналите нощи.

Не си отивай! Ден, не ме събуждай още!

1974 г.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.